Вести
27. 08. 2009.
Уредници сложно против закона
БЕОГРАД - Још само четири дана остало је до 31. августа, када ће се на дневном реду Скупштине Србије наћи гласање о Предлогу измена Закона о информисању.
Поменуте измене, које је предложило Министарство културе Небојше Брадића, а које су према оцени јавности писане да би се један човек обрачунао са једним новинама, већ су одбацила сва домаћа и међународна новинарска удружења, све релевантне европске институције и скоро сви српски новинари.
Овај накарадни закон одбацили су у изјавама за Пресс и сви главни и одговорни уредници највећих српских медија. Њихова мишљења објављујемо онако како су нам достављена, уз незнатна редакцијска скраћења:
Веселин Симоновић главни уредник „Блица“
Остајем при свакој својој тврдњи коју сам изрекао пре месец дана. Казне су превисоке и не треба их везивати за тираж и продају тиража и огласног простора. Треба дозволити пренос власништва. То су основне замерке и остајем при њима.
Видим да се ништа у предлогу закона није изменило, а прошао је скупштинску расправу, што значи да остаје само да се изгласа или не изгласа. Не знам да ли закон има већину или не. Како ствари стоје у овом тренутку, изгледа да ће ЛДП гласати. И закон ће, нажалост, бити усвојен.
Ђоко КесиЋ главни уредник свих издања Пресса.
Ако се оствари намера владајуће већине и посланици усвоје измене Закона о информисању, демократија у Србији доживеће невиђени ударац. Заправо претвориће се у гротескну карикатуру, а актуелна власт дефинитивно ће ући у историју, само је питање како ће из ње бити испраћена. Где ли је тај Нушић
.Лицемерно је тврдити да су измене закона покушај уређења медијског простора. Тај закон ће се претвори у свој антипод, он ће судити својим родитељима и претвориће се у оцеубицу. Јер, ако се држава претворила у осветника који иза леђа држи глогов колац да би усмртила једног вукодлака, онда је тај вукодлак мера ствари у Србији, он је уз моје тешко признање право лице Србије, њена улазница за пакао.
Сматрам да постоје закони којима је држава давно могла решити овај проблем регуларно и по слову правде и закона. Много раније. А није!
Због тога један човек држи у рукама топуз и туче по држави и свему што се мрда, мимо свих норми, поштовања, укуса и кућног васпитања. Тај човек то ради због тога што делу естаблишмента одговара да се том топузином обрачунава са својим противницима. То оружје је продужена рука дела власти или прикривеног центра моћи.
Држава сад новим законом ради то исто, стављајући знак једнакости између своје моћи и улоге са појавом због које и хоће данас да се обрачуна са свима нама. Ако се ово догоди, 1. септембра биће разлога за некролог.
Александра Радујко главна уредница ТВ Авала
Законско уређење јавног информисања је врло осетљиво питање у свим друштвима, а поготово транзиционим какво је наше и због тога је било неопходно консултовати представнике медија и струковних удружења.
Без икакве дилеме, ова област мора да се уреди, али једном заувек, што никако не можемо постићи доношењем „ад хок“ одлука и решења, већ само дугорочним. Оним које нећемо кроз пар месеци поново мењати и допуњавати новим законом.
Посебно ме брине што су се многе међународне организације огласиле и затражиле повлачење овог закона, као и то што правници указују да је он у супротности са Уставом. Сетимо се само афере „Бодрум“. Да је сада на снази овај закон који се предлаже, не бисмо смели такву ствар да објавимо.
Ненад Љ. Стефановић главни уредник РТС-а
Тачно је да стање у српском новинарству није добро. Али, то је сигуран знак да није добро стање у српском друштву и правосуђу. Предложени закон је могао да буде добар да се задржао на идеји да кажњава лажне новине и лажне новинаре. Али, испао је лош јер прети добрим новинама и правим професионалцима и јер се заснива на логици: „Ма, поштени немају чега да се плаше.“ А то је опасна логика.Закон је лош и због тога што је за нашу професију предвидео казне које не важе ни за једну другу област у друштву.
Лош је јер води у аутоцензуру и посао уредника претвара у вожњу нитроглицерина по веома џомбавом путу. Бојим се иначе да смо сада дошли у једну веома тешку ситуацију. Овакав закон је тешко дорадити. Истовремено, ако закон падне, већ замишљам шта ће поједине лажне новине и лажни новинари радити у свом тријумфалистичком походу и како ће прорадити нове листе за одстрел и потернице.Киселина у стомаку нам следује шта год да се догоди са законом.
Антрфиле : Само Карлеуша и Бисерко за усвајање закона
Јелена Карлеуша певачица
После 15 година неправди, лажи и увреда које сам од новинара и назови новинара доживела, после небројених тужби које сам поднела против умоболних и опседнутих будала којима је наш законодавни систем омогућио да прођу некажњено за најстрашније блаћење мог имена и систематског уништавања моје каријере и живота... коначно, коначно, конааачнооооооо... измена закона о информисању. Поздрав и подршка Динкићу!
Па, докле више да ме група будала блати?! Било је крајње време да се уведе ред у ову земљу. Ако неко хоће да стави лаж на насловну, тај мора за то дебело и да плати! Хоћемо да будемо демократска земља, хоћемо у Европу? Па хајде онда да важе и европска правила!
Соња Бисерко председница Хелсиншког одбора
Подржавам све што води сређивању хаоса. Ако је првобитни предлог са амандманима уважио примедбе на најспорнија решења, онда сам за. Под условом да је то тек први корак у законском уоквиравању медијске сфере.
Коментари (0)
Остави коментарНема коментара.